«Довкілля та здоров’я» — періодичне наукове фахове видання відкритого доступу, в якому представлено дослідження актуальних проблем медичної екології, гігієни, екологічної безпеки, профілактичної медицини та громадського здоров’я. Щоб врахувати міждисциплінарний характер досліджень взаємодії довкілля та здоров’я людини, журнал публікує широкий спектр робіт з біології, медицини й суспільних наук. Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 11 червня 2026 року №928 «Про включення наукових періодичних видань до Переліку наукових фахових видань України» науковому журналу «Довкілля та здоров’я» присвоєно категорію «Б». ISSN 2077-7477 (Print) ISSN 2077-7485 (Online) DOI: 10.32402 Науковий профіль видання (назва кластеру): біологія, біотехнології, медицина та реабілітація. Галузі знань i спеціальності, за якими видання публікує наукові праці: Е1 Біологія та біохімія I2 Медицина I3 Педіатрія I4 Медична психологія I6 Технології медичної діагностики та лікування (за спеціалізаціями) I7 Терапія та реабілітація (за спеціалізаціями) I9 Громадське здоров’я Зареєстровано Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення. Рішення №1534 від 09.05.2024 року. Ідентифікатор медіа: R30-04497. Рік заснування: видається з серпня 1996 року. Мови видання: українська, англійська. Періодичність: чотири рази на рік. Засновник-видавець: Державна установа «Інститут громадського здоров'я ім. О.М. Марзєєва Національної академії медичних наук України». ЄДРПОУ: 02011858 ROR ID: https://ror.org/01wytk422 Державна установа «Інститут громадського здоров'я ім. О.М. Марзєєва Національної академії медичних наук України» – провідний науковий заклад, що вирішує актуальні задачі гігієни навколишнього середовища, медичної екології, проблеми захисту населення від шкідливих антропогенних чинників довкілля, безпечних гігієнічних умов життєдіяльності населення України, а також соціальних детермінант громадського здоров’я. Детально про інститут...
ВПЛИВ ВІТРОВОЇ ЕЛЕКТРОСТАНЦІЇ (ВЕС) З ВІТРОТУРБІНАМИ WTU 5,2-140 НА АКУСТИЧНИЙ СТАН НАЙБЛИЖЧИХ НАСЕЛЕНИХ ПУНКТІВ
МЕТА. Оцінити акустичний вплив вітрової електростанції з вітротурбінами WTU 5,2-140 на прилеглі сельбищні території та обґрунтувати мінімальний санітарний розрив між вітровими енергетичними установками і житловою забудовою. МАТЕРІАЛИ ТА МЕТОДИ. Проведено натурні акустичні вимірювання та розрахунки рівнів звукового тиску і звукової потужності вітрової турбіни WTU 5,2-140. Дослідження виконували відповідно до вимог ДСТУ EN 61400-11:2022, ISO 1996-1:2016, ISO 1996-2:2017 та ISO 9613-2:2024. Гігієнічну оцінку результатів здійснювали згідно з ДСН № 463-2019. Визначали відстані від ВЕУ до найближчих населених пунктів, проводили аналіз октавних спектрів шуму, оцінювали невизначеність вимірювань та здійснювали прогнозування рівнів шуму на сельбищних територіях. РЕЗУЛЬТАТИ. Встановлено, що середній рівень звуку вітрової турбіни WTU 5,2-140 при швидкості вітру 10 м/с становить 57,5 дБА, а рівень звукової потужності – 111,5±2 дБА. При відстані 913 м від ВЕУ до найближчої житлової забудови прогнозовані та фактичні рівні шуму перевищували допустимі нормативи для нічного часу доби в октавних смугах 250–1000 Гц; перевищення рівня звуку становило до 0,5 дБА. У населених пунктах, розташованих на відстанях понад 1000 м, рівні шуму переважно відповідали вимогам ДСН № 463-2019. Порівняння результатів математичного моделювання за ISO 9613-2:2024 з натурними вимірюваннями підтвердило достовірність прогнозної моделі для оцінки акустичного впливу ВЕС. ВИСНОВКИ. Встановлено, що для забезпечення нормативних рівнів шуму при експлуатації вітрових турбін WTU 5,2-140 необхідний санітарний розрив повинен бути не менше 1250 м від центру ротора ВЕУ до найближчої житлової забудови. Отримані результати можуть бути використані для удосконалення санітарно-гігієнічних вимог до проєктування та експлуатації сучасних ВЕС великої потужності в Україні.
Авторське право (c) 2026 Довкілля та здоров'я https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
РИЗИК-ОРІЄНТОВАНИЙ ПІДХІД ДО ПОСТРЕЄСТРАЦІЙНОГО МОНІТОРИНГУ ЗАЛИШКОВИХ КІЛЬКОСТЕЙ ПЕСТИЦИДІВ У СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКІЙ СИРОВИНІ ЯГІДНИХ ТА БАШТАННИХ КУЛЬТУР
МЕТА. Метою дослідження є наукове обґрунтування та вирішення практичних питань, пов’язаних із моніторингом залишкових кількостей пестицидів у сільськогосподарській сировині ягідних та баштанних культур. МАТЕРІАЛИ ТА МЕТОДИ. Натурні дослідження охоплювали 28 серій експериментів, спрямованих на вивчення поведінки досліджуваних пестицидів у ягідних та баштанних культурах із оцінкою динаміки їх залишкових кількостей у рослинній сировині. Вміст діючих речовин у відібраних зразках визначали методами високоефективної рідинної та газорідинної хроматографії. РЕЗУЛЬТАТИ ДОСЛІДЖЕННЯ. Обґрунтовано перелік пріоритетних діючих речовин для проведення постреєстраційного моніторингу залишків пестицидів у сільськогосподарській сировині. Розроблено узагальнену схему ризик-орієнтованого підходу до регламентації застосування пестицидів при вирощуванні ягідних та баштанних культур. ВИСНОВКИ. Обрані пестициди, які обов’язково потребують проведення моніторингових досліджень на постреєстраційному етапі у сільськогосподарській сировині: фунгіцид дифеноконазол, гербіцид пендиметалін, інсектицид абамектин, що дозволить знизити негативний вплив пестицидів на здоров’я працюючих і населення в цілому.
ДОСТУПНІСТЬ СПЕЦІАЛІЗОВАНОЇ ОФТАЛЬМОЛОГІЧНОЇ ДОПОМОГИ ЯК ПРОБЛЕМА ДЛЯ ВИМУШЕНО ПЕРЕМІЩЕНИХ ОСІБ ТА БІЖЕНЦІВ
Зростання поширеності офтальмологічної патології із віком є визнаною проблемою в більшості країн світу. МЕТОЮ наукового дослідження став пошук та аналіз оприлюднених в науковій літературі описаних регіональних особливостей ефективних профілактичних, медико-діагностичних стратегій забезпечення рівного доступу спеціалізованої офтальмологічної допомоги для різних верств населення, особливо для вимушено переміщених осіб та біженців. МАТЕРІАЛАМИ ТА МЕТОДАМИ дослідження стали оприлюднені в науковій літературі результати наукових досліджень з проблем вивчення доступності спеціалізованої офтальмологічної допомоги для вимушено переміщених осіб та біженців, а також результатів розробки та реалізації регіональних ініціатив в різних країнах світу для її покращення. В дослідженні використано методи: системного підходу; бібліосемантичний; контент-аналізу; структурно-логічного аналізу. РЕЗУЛЬТАТИ. Оприлюднений в науковій літературі досвід різних країн світу демонструє, що в умовах кризових ситуацій перед системою охорони здоров’я постають нагальні проблеми, пов’язані із санітарним благополуччям, наданням невідкладної допомоги при травмах, пораненнях, розладах психічного здоров’я та загостреннях хронічних неінфекційних хвороб. Послуги спеціалізованої офтальмологічної допомоги відходять на другорядний план. Разом з тим, двостороннє порушення зору, навіть легкого ступеню, доведено впливає на ризик смертності (зростає на 40,0% протягом 10 наступних років в порівнянні із людьми аналогічного віку без діагностованих порушень зору), сприяє скороченню розриву в показниках смертності, негативно впливає на компоненти якості життя. Враховуючи особливі умови, пов’язані із отриманням статусу біженця або вимушено переміщеної особи, в різних країнах світу запроваджені різні підходи до організації надання офтальмологічної допомоги цим категоріям населення. ВИСНОВКИ. Враховуючи надзвичайну важливість формування та збереження здорових зорових функцій в різних вікових групах населення, особливою категорією населення стають вимушено переміщені особи, біженці, які наражаючись на комплекс нагальних побутових та соціально-економічних проблем, відсувають потребу проходження профілактичного офтальмологічного огляду на другий план. Огляд сучасної наукової літератури доводить зростання актуальності досліджень з розробки та апробації медичних технологій та методів підвищення доступності офтальмологічної допомоги саме для цієї категорії населення.
МІКРОБІОЛОГІЧНИЙ СПЕКТР ЗБУДНИКІВ ІНФЕКЦІЙ, ПОВ`ЯЗАНИХ З НАДАННЯМ МЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ, ТА ВИДІЛЕНИХ В УКРАЇНІ У 2023–2024 РОКАХ
МЕТА. Аналіз мікробіологічного спектру збудників інфекцій, пов`язаних з наданням медичної допомоги, які виділені в Україні у 2023–2024 роках. МАТЕРІАЛИ ТА МЕТОДИ. Досліджені штами мікроорганізмів надійшли до лабораторії діагностики туберкульозу, бактеріальних, паразитарних та особливо небезпечних патогенів ДУ «Центр громадського здоров’я МОЗ України» з обласних центрів контролю та профілактики хвороб та закладів охорони здоров’я України. Ідентифікація мікроорганізмів була проведена за допомогою мікробіологічних аналізаторів VITEK 2 Compact та MALDI Biotyper Sirius. РЕЗУЛЬТАТИ. За 2024 рік було ізольовано та ідентифіковано 1412 (культур мікроорганізмів, що були виділені з ран, крові, спинномозкової рідини, сечі та інших середовищ. Бактерії відносились до 7 різновидів, а саме: K.pneumoniae, A.baumannii, P.aeruginosa, E.coli, S. аureus,E. faecalis, E. faecium, інші умовно-патогенні мікроорганізми. Найбільша кількість штамів бактерій виділених з різного біологічного матеріалу представлена K. pneumoniae, A.baumannii та P.aeruginosa. ВИСНОВКИ. За результатами проведеного мікробіологічного дослідження визначена етіологічна структура збудників інфекцій, пов’язаних з наданням медичної допомоги в Україні за 2023–2024 рр. Виділені збудники найбільш розповсюджені мікроорганізмами, які підлягають дозорному епідеміологічному нагляду за протимікробною резистентністю в Україні. Серед досліджених культур в 2024 році, як і в 2023 році домінували грамнегативні мікроорганізми – 87,7%, грампозитивні складали 12,3%. За видовим складом культури мікроорганізмів розподілялися наступним чином: K.pneumoniae – 34,4% (2023 – 35,2%), A.baumannii – 28,0% (2023 – 26,0%), P.aeruginosa – 18,1% (2023 – 19,9%), E.coli – 3,8% (2023 – 5,3%), S. Aureus – 9,0% (2023 – 4,5%), E. Faecalis – 0,9% (2023 – 0,6%), E. Faecium – 1,3% (2023-0,6%), інші – 4,5% (2023-1,8%). За місцем локалізації в організмі людини культури були виділені: з ран – 72,4% (2023 – 71,9%), з крові – 21,7% (2023 – 18,1%), зі спинномозкової рідини – 3,2% (2023 – 3,6%), з інших біологічних матеріалів – 2,7% (2023 – 6,4%).
ОСОБЛИВОСТІ ПОШИРЕНОСТІ ТЮТЮНОПАЛІННЯ СЕРЕД ПІДЛІТКІВ 15–17 РОКІВ МІСТА КИЄВА ПІД ЧАС РОСІЙСЬКОЇ ВОЄННОЇ АГРЕСІЇ
Повномасштабна російська воєнна агресія проти України призвела до виникнення різноманітних соціальних проблем, серед яких особливе занепокоєння викликає тенденція до зростання розповсюдженості серед молодого покоління такої шкідливої звички, як тютюнопаління. МЕТА. Дослідити особливості поширеності тютюнопаління серед підлітків 15–17 років міста Києва під час російської воєнної агресії. МАТЕРІАЛИ ТА МЕТОДИ. У роботі застосовувались аналітичні, соціологічні і математичні методи. Об’єктом дослідження були учні 15–17 років загальноосвітніх навчальних закладів міста Києва. Опитування проведено впродовж 2024–2025 років. Загальна кількість опитаних – 533 особи. Була використана авторська анкета. РЕЗУЛЬТАТИ. Встановлено, що загальний рівень поширеності тютюнопаління становить 29,3%. В залежності від віку і статі від 8,2% до 23,1% респондентів відмічають, що на їх рішення почати палити вплинула російська воєнна агресія проти України. Майже 18,9% опитаних регулярно палять з 12–13 років. На фоні зниження рівнів поширеності паління сигарет промислового виробництва спостерігається зростання кількості підлітків, які використовують альтернативні продукти для паління, що в середньому у 5,7 разів перевищує частку щоденних курців традиційних сигарет. Третина підлітків зазнає вплив пасивного паління вдома. При цьому кількість дівчат, які страждають від пасивного паління, вища, ніж хлопців. В середньому 95,3% підлітків поінформовані щодо шкідливості паління для здоров'я. Тим не менш, тільки 75,9% респондентів планують кинути палити. ВИСНОВКИ. Російська воєнна агресія проти України вплинула на зміни в поведінці дітей щодо тютюнопаління. Високий рівень поширеності тютюнопаління серед підлітків міста Києва є несприятливою прогностичною ознакою з точки зору формування та збереження здоров'я даного контингенту. Встановлені такі негативні тенденції у поширенні тютюнопаління серед підлітків, як ранній вік початку регулярного паління, високі рівні поширеності паління альтернативних видів тютюну, вплив пасивного паління.
ФОРМУВАННЯ КУЛЬТУРИ ЗДОРОВ’Я ЗАСОБАМИ АНГЛІЙСЬКОЇ МОВИ ЗА ПРОФЕСІЙНИМ СПРЯМУВАННЯМ: ОСВІТНІ СТРАТЕГІЇ ДЛЯ МАЙБУТНІХ МЕДИЧНИХ ПРАЦІВНИКІВ
МЕТОЮ дослідження є аналіз освітніх стратегій формування культури здоров’я майбутніх медичних працівників у процесі викладання англійської мови за професійним спрямуванням та визначення ефективності інтеграції здоров’язбережувального контенту в навчальні курси медичної англійської мови. МАТЕРІАЛИ І МЕТОДИ. У дослідженні використано теоретико-аналітичні методи, зокрема аналіз наукової літератури, порівняльний аналіз, узагальнення педагогічного досвіду та систематизацію сучасних підходів до викладання англійської мови у медичних закладах вищої освіти. Проаналізовано міжнародні наукові джерела, концепції health literacy та інноваційні методики навчання EMP. РЕЗУЛЬТАТИ. Встановлено, що інтеграція тематики культури здоров’я у викладання англійської мови за професійним спрямуванням сприяє одночасному розвитку мовної, професійної та здоров’язбережувальної компетентностей студентів. Найбільш ефективними освітніми стратегіями визначено кейс-метод, проєктне навчання, симуляційні технології, дискусійні методи та використання цифрових освітніх ресурсів. Використання автентичних англомовних медичних матеріалів підвищує рівень медичної грамотності (health literacy), критичного мислення та міжкультурної професійної комунікації майбутніх медичних працівників. Окрему увагу приділено потенціалу цифрових технологій та штучного інтелекту в індивідуалізації навчального процесу. ВИСНОВКИ. Доведено, що англійська мова за професійним спрямуванням є ефективним інструментом формування культури здоров’я у майбутніх медичних працівників. Її інтеграція в освітній процес забезпечує поєднання професійної мовної підготовки з розвитком здоров’язбережувальних компетентностей і підвищує готовність студентів до професійної діяльності в умовах сучасних викликів системи охорони здоров’я.
СПОЖИВАННЯ НІКОТИНОВМІСНИХ ПРОДУКТІВ СЕРЕД ДІТЕЙ ТА МОЛОДІ: АНАЛІЗ ПОШИРЕНОСТІ, ДЕТЕРМІНАНТ ТА РЕГУЛЯТОРНИХ ПРОГАЛИН
МЕТА РОБОТИ полягала в аналізі сучасних тенденцій вживання нікотиновмісних виробів серед дітей і молоді; визначенні ключових детермінант розвитку залежності; виявленні основних законодавчих прогалин; а також у формулюванні пропозицій щодо ефективних напрямів контролю. МАТЕРІАЛИ ТА МЕТОДИ. Дослідження ґрунтується на аналізі міжнародних звітів і актів Всесвітньої організації охорони здоров’я (ВООЗ), Європейської Комісії, Центрів США з контролю та профілактики захворювань (CDC), Управління з контролю за продуктами харчування та лікарськими засобами (FDA), публікацій у наукових базах PubMed і Scopus протягом 2010–2026 років, а також критичному огляді маркетингових практик і регуляторних механізмів. ОГЛЯД. Встановлено стійку глобальну тенденцію до диверсифікації ринку нікотинової продукції з паралельним зростанням її популярності серед молоді. Агресивні маркетингові стратегії виробників, широке застосування ароматизаторів, висока доступність товарів, слабкий контроль за дотриманням вікових обмежень, а також психоемоційна вразливість підлітків в умовах війни в Україні набувають загрозливого характеру. Виявлено значний регуляторний розрив між динамічним розвитком ринку та повільним оновленням нормативно-правової бази, зокрема, на прикладі відхилення законопроєкту щодо регулювання нікотинових паучів. ВИСНОВКИ. Поширення новітніх нікотиновмісних виробів серед дітей та молоді спричинене сукупністю різнопланових чинників. При цьому ключовою проблемою, виявленою в ході огляду, є значний регуляторний розрив, що потребує першочергового усунення. Для зменшення загроз ранньої залежності необхідний комплексний підхід: оновлення законодавства, контроль промоції, обмеження онлайн-продажів й ароматизаторів, дотримання вікових обмежень і наявність освітніх курсів. Застосування рекомендацій ВООЗ, Європейської комісії з адаптацією до національного правового поля є надзвичайно важливим аспектом для галузі охорони здоров’я України.
ФЕРМЕНТИ МОЛОЧНОКИСЛИХ БАКТЕРІЙ: ХАРАКТЕРИСТИКА, КЛАСИФІКАЦІЯ ТА БІОТЕХНОЛОГІЧНЕ ЗНАЧЕННЯ
МЕТА. Узагальнити сучасні дані щодо класифікації, характеристик і біотехнологічного значення ферментних систем молочнокислих бактерій (МКБ). МАТЕРІАЛИ І МЕТОДИ. Проведено наративний огляд наукової літератури, індексованої в базах даних PubMed/MEDLINE, Scopus та Web of Science, із застосуванням порівняльного та аналітичного підходів. РЕЗУЛЬТАТИ. Проаналізовано основні ферментні системи МКБ, зокрема протеолітичні ферменти, глікозидгідролази, ліполітичні ферменти та ферменти синтезу екзополісахаридів. Особливу увагу приділено клітинно-зв’язаним протеїназам, внутрішньоклітинним пептидазам, β-галактозидазі, фосфокетолазі, глюкозилтрансферазам, естеразам і ліпазам. Охарактеризовано їхню роль у протеолізі, метаболізмі вуглеводів, формуванні смаку й аромату, гідролізі лактози та формуванні текстури ферментованих молочних і м’ясних продуктів. Розглянуто промислове значення ферментів LAB у виробництві сирів, йогурту, кефіру, заквасочного хліба, безлактозних продуктів, галактоолігосахаридів і декстрану. ВИСНОВКИ. Ферментні системи LAB визначають технологічні та функціональні властивості ферментованих продуктів і є перспективними об’єктами сучасної харчової біотехнології.
ВАЛІДАЦІЯ МЕТОДУ LC-MS/MS ДЛЯ ВИЗНАЧЕННЯ 25-ГІДРОКСИВІТАМІНУ D У СИРОВАТЦІ КРОВІ ДІТЕЙ ЗА СТАНДАРТАМИ VDSP
МЕТА. Верифікація методу LC-MS/MS для визначення 25(OH)D у сироватці крові дітей відповідно до вимог VDSP та порівняння його з методом ECLIA для обґрунтування застосування в гігієнічному моніторингу. МАТЕРІАЛИ І МЕТОДИ. Дослідження базувалося на ретроспективній лабораторній базі (понад 70 000 аналізів, 2022–2025 роки) та проспективній репрезентативній вибірці дітей 3–17 років (n=562; 289 хлопчиків, 273 дівчинки) Південного регіону України (2023–2025 роки). Верифікацію LC-MS/MS проводили за чотирма рівнями NIST SRM 972a та критеріями VDSP. Порівняння з ECLIA (Roche Cobas) виконано в підвибірці (n=120) з використанням кореляційного аналізу, регресії Passing-Bablok, Bland-Altman та ICC. РЕЗУЛЬТАТИ. Метод LC-MS/MS показав високу прецизійність (загальний CV≤7,3%) та правильність (bias від –2,0% до –0,8%), повністю відповідаючи вимогам VDSP. Участь у DEQAS підтвердила стабільність результатів протягом 2022–2025 років. Порівняння з ECLIA виявило високу кореляцію (r=0,97; p<0,001), але систематичне завищення результатів імуноаналізу (+6,5 нмоль/л; 95% LoA: –6,4 до +19,4 нмоль/л). У дитячій вибірці недостатність 25(OH)D (<50 нмоль/л) становила 71,9%, дефіцит (<30 нмоль/л) – 25,3%, з достовірним погіршенням показників з віком (p<0,001). ВИСНОВКИ. Метод LC-MS/MS верифіковано за вимогами VDSP/DEQAS і рекомендовано як референтний для гігієнічного моніторингу вітамін D-статусу дітей в Україні. ECLIA систематично завищує рівень 25(OH)D, що слід враховувати в клінічній практиці.
ТРАНСФОРМАЦІЯ ПОВЕДІНКОВИХ ДЕТЕРМІНАНТ ЗДОРОВ’Я ДІТЕЙ ШКІЛЬНОГО ВІКУ В УМОВАХ ВОЄННОГО СТАНУ
МЕТА. Вивчення динаміки поведінкових стратегій дітей шкільного віку та особливостей навчання для вдосконалення цілеспрямованих втручань в умовах тривалої нестабільності. МАТЕРІАЛИ І МЕТОДИ. Протягом квітня-червня 2022–2025 років проведено онлайн-опитування батьків школярів (n=10011; 5095 хлопців, 4916 дівчат) за допомогою авторського опитувальника QRAPH; вибірка формувалась «сніговою кулею» та через департаменти освіти; виключено анкети за наявності захворювань, реабілітації або участі у змаганнях. Проаналізовано показники рухової активності (LPA, MVPA, PAз), малоактивної поведінки (SB), тривалості сну, прогулянок, часу на уроки та домашні завдання. Обробка матеріалу в Excel, статистична обробка за допомогою STATISTICA 8.0. РЕЗУЛЬТАТИ. За 2022–2025 роки спостерігається поступове зростання загальної рухової активності у всіх віковостатевих групах; середня PA з 1318 хв/тиждень (3,1 год/день) у хлопців і дівчат; частка дітей з MVPA ≥60 хв/день зросла з 21,6% (2022) до 42,1% (2025). Тривалість сну 8,2–8,3 год/день без гендерних відмінностей. Форми навчання змінилися від домінування дистанційної у 2022 до переважно очної у 2025, що корелювало зі збільшенням РА та скороченням часу на ДЗ при очній формі. ВИСНОВКИ. Поведінкові стратегії школярів у воєнний період є динамічними й піддаються адаптації: від пасивних у 2022 до більш активних у 2024–2025 роках. Результати дозволяють розробити диференційовані програми промоції здоров’я з урахуванням віку й статі.
Інтегрована система профілактики гіперпролактинемії у жінок з метаболічним синдромом
Мета. Обґрунтувати та систематизувати інтегровану модель профілактики гіперпролактинемії у жінок з метаболічним синдромом. Матеріали і методи. У дослідженні взяли участь 203 жінки, репро-дуктивного віку від 20 до 49 років, яким було верифіковано метаболічний синдром. Усім пацієнткам було виконано лабораторно-клінічне обстеження із визначенням пролактину, загального холестерину, глюкози, індексу Ноma, лептину. Апаратне обстеження було проведено за допомогою магнітно –ре-зонансної томографії. Аналіз результатів дослідження здійснювали з використанням програмного забезпечення IBM SPSS Statistics версії 26. Результати. Запропоновано комплексну систему профілактики, що включає модифікацію способу життя, психоемоційну стабілізацію, корекцію метаболічних порушень, фармакологічні та освітні інтервенції. Висновки. Інтегрований підхід дозволяє впливати на всі патогенетичні ланки формування метаболічного синдрому. Найбільш ефективною є комбінація немедикаментозних та фармакологічних заходів. Психоемоційна корекція є необхідним компонентом профілактики.
СОЦІАЛЬНІ ДЕТЕРМІНАНТИ ГРОМАДСЬКОГО ЗДОРОВ’Я
Оцінка рівня задоволеності організацією харчування військовослужбовців під час проходження реабілітаційного лікування
Вступ. Реабілітаційне лікування є одним із важливих етапів надання медичної допомоги в системі охорони здоров’я, що спрямований на відновлення або покращення фізичних, когнітивних і функціональних здібностей після травми, хвороби чи оперативних втручань. Міжнародні клінічні настанови чітко регламентують необхідність проведення нутрїтивного скринінгу всіх пацієнтів при госпіталізації з подальшою оцінкою ризиків і корекцією раціону відповідно до клінічного стану. Оцінка рівня задоволеності організацією харчування — важливий індикатор якості нутриїтивного забезпечення, оскільки дозволяє виявити невідповідність між нормативними вимогами та фактичними харчовими практиками. Актуальність дослідження зумовлена необхідністю підвищення якості харчування та адаптації меню до реальних потреб військових під час проходження реабілітації в стаціонарних умовах. Мета. Оцінити рівень задоволеності військовослужбовців організацією харчування під час реабілітаційного лікування та визначити чинники, що впливають на споживчі звички, відчуття ситості й загальну оцінку якості раціону. Матеріали та методи. Дослідження проведене в межах планової науково-дослідної роботи Української військово-медичної академії шляхом анонімного анкетування військовослужбовців, що перебували у військово-медичному реабілітаційному центрі. Анкета охоплювала питання щодо задоволеності організацією харчування, якості та різноманітності страв, побажань щодо вдосконалення меню тощо. Для статистичної обробки даних застосовано відсоткові частки, критерій Стьюдента та коефіцієнт кореляції Спірмена (p<0,05). У дослідженні взяли участь 92 військовослужбовці чоловічої статі віком 19–62 років. Результати. Понад 80,0% опитаних військовослужбовців позитивно оцінили санітарний стан місць для приймання їжі, своєчасність обслуговування, об’єм порцій приготованих страв та свіжість продуктів, тоді як різноманітність приготованих страв позитивно оцінена лише 48,9% респондентів. При цьому більшість опитаних (72,0%) пропускали один або кілька основних прийомів їжі, найчастіше — сніданок. Також 46,7% не доїдали всі страви, а 80,4% додатково між основними прийомами їжі споживали продукти, куплені за власні кошти. Основні побажання щодо вдосконалення раціону стосувалися збільшення кількості фруктів, овочів, ягід, рибних продуктів та соків. Кореляційний аналіз показав статистично значущі зв’язки між пропуском сніданку та оцінкою асортименту (rS=0,29; p<0,01), між частотою з’їдання страв і бажанням змінити розмір порцій (rS=0,31; p<0,006), а також між оцінкою асортименту та бажанням перегляду меню (rS=0,56; p<0,001). Виявлено зв’язки між відчуттям важкості/болю в животі та бажанням зменшити порції (rS=0,34; p<0,002). Висновки. Отримані результати засвідчили про необхідність удосконалення харчового забезпечення реабілітантів шляхом розширення асортименту страв, оновлення меню, оптимізацію розміру порцій та адаптації харчування до індивідуальних потреб з врахуванням енерговитрат військовослужбовців.
ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНІ ТА АНАЛІТИЧНІ ДОСЛІДЖЕННЯ
Бактерицидна ефективність розробленої портативної системи УФ-випромінювання на основі світлодіодів для знезараження води
Метою даної роботи є визначення бактерицидної ефективності моделі портативної системи для обробки води ультрафіолетом з використанням світлодіодів, розробленої авторами, на моделі санітарно-показового мікроорганізму Escherichia coli. У роботі використовували розроблену авторами модель портативної системи для очистки води УФ-випромінюванням з LED-світильниками та довжиною хвилі УФ-випромінювання 279 нм. Мікробіологічні дослідження проводили на санітарно-показовому мікроорганізмі Escherichia coli (штам УКМ В-906) з колекції ДУ «Інститут мікробіології та вірусології ім. Д.К. Заболотного НАН України». В результаті проведених досліджень встановлено, що розроблена модель відповідає необхідним умовам: є портативною, енергоефективною (працює від звичайного павербанка чи сонячного акумулятора), при експозиції в 10 хв повністю інактивує Escherichia coli у найвищій концентрації, для менших концентрацій є ефективною експозиція навіть у 5 хв. При перевірці поглинання УФ-випромінювання спектрів А, В, С кварцовою трубкою, що повинна дозволяти УФ-випромінюванню проходити крізь неї з меншою втратою енергії, було встановлено, що воно було найменшим (менше 5 %) на відстані 20 см. Отже, метод знезараження УФ-випромінювання з LED-світильниками та довжиною хвилі 279 нм є ефективним для поліпшення показників епідемічної безпеки питної води, а відповідні портативні установки можуть бути перспективними для отримання безпечної питної води в умовах надзвичайних ситуацій.
Електричні поля промислової частоти та оцінка ризику для населення міста Запоріжжя
Мета. Метою дослідження є оцінка ризику впливу електричних і магнітних полів для здоров’я населення м. Запоріжжя, яке мешкає в межах санітарно-захисної зони високовольтних ліній електропередач промислової частоти потужністю 150-330 кВт. Матеріали та методи. Робота здійснювалась з урахуванням вимог і рекомендацій Міжнародної комісії по захисту від неіонізуючого випромінювання. Проведено 832 вимірювання електромагнітного випромінювання за допомогою вимірювача напруженості поля промислової частоти П3-50, який пройшов калібрування. Вимірювання здійснювались на підставі Стандартної операційної процедури «Методика вимірювання рівня електромагнітного випромінювання на території житлової забудови, в приміщеннях житлових, громадських та виробничих будівель». Результати дослідження. Було визначено 27 моніторингових точок, де показники напруженості електричного поля не перевищували гранично-допустимих меж і потенційний ризик для населення був оцінений як прийнятний. Однак, в 4-х точках показники величини електричного поля реєструвались на межі норми і рівень потенційного ризику оцінювався як допустимий, а в одній точці, в якій визначено перевищення гранично-допустимого рівню, потенційний ризик для населення оцінюється як вкрай високий (небезпечний). Висновки. 1. Результати дослідження дали змогу оцінити потенційний ризик здоровꞌю населення м. Запоріжжя від впливу електромагнітних полів високовольтних ліній електропередач промислової частоти потужністю 150-330 кВт. 2. В результаті дослідження виявлено моніторингова точка, де спостерігалося перевищення гранично-допустимого рівня і, відповідно, високий (небезпечний) рівень потенційного ризику. 3. Інформація про результати роботи була скерована до органів влади та власників мереж для подальшого прийняття ними управлінських рішень.
Порівняльний аналіз протоколів виявлення та ведення пацієнтів із відкритокутовою глаукомою з рекомендаціями Всесвітньої Організації Охорони Здоров’я з метою профілактики сліпоти
Мета. Порівняльний аналіз діючих протоколів та стандартів лікування глаукоми в Україні та Пакету заходів для надання офтальмологічної допомоги Всесвітньої організації охорони здоровʼя з метою ранньої діагностики та профілактики ускладнень. Матеріали та методи. Дослідження Стандарту медичної допомоги «Глаукома», Клінічної настанови, заснованої на доказах «Глаукома» та наказу МОЗ України № 959 від 26.05.2023 р. та Пакет заходів для надання офтальмологічної допомоги (Package of Eye Care Interventions) Всесвітньої організації охорони здоровʼя 2022 р. та бібліографічний аналіз даних літератури. Результати. Інтервенції для виявлення, встановлення діагнозу та лікування глаукоми вказані у Клінічній настанові, заснованій на доказах «Глаукома» і відповідають переліку діагностичних заходів Пакету заходів для надання офтальмологічної допомоги. Проте, на відміну від рекомендацій Всесвітньої організації охорони здоровʼя, у Клінічній настанові не вказано на яких рівнях медичної допомоги мають надаватися відповідні заходи. Щодо реабілітації пацієнтів з глаукомою, у рекомендаціях Всесвітньої організації охорони здоровʼя вказано групи реабілітаційних заходів, необхідних для покращення якості життя пацієнтів з необоротним значним зниженням гостроти зору. У чинних стандартах діагностики та лікування глаукоми в Україні відсутні чітко структуровані реабілітаційні та профілактичні інтервенції для таких груп пацієнтів. Висновки. У питаннях діагностики та лікування первинної відкритокутової глаукоми, Стандарти медичної допомоги «Глаукома», Клінічна настанова, заснована на доказах «Глаукома» та Наказ МОЗ №959 від 26.05.2023 року загалом відповідають Пакету заходів для надання офтальмологічної допомоги (Package of Eye Care Interventions (PECI) Всесвітньої організації охорони здоровʼя. Проте в українських стандартах відсутні алгоритми профілактики та інтревенції реабілітації пацієнтів з порушенням зору внаслідок розвинених стадій глаукоми, що є важливою ланкою профілактики та лікувально-діагностичного процесу цього захворювання.
Наукові дослідження з обгрунтування спрощених еколого-гігієнічних вимог до розташування та розмірів першого поясу зони санітарної охорони свердловин підземної води бюветних комплексів в населеному пункті
Мета. Дати порівняльну гігієнічну оцінку якості та безпечності підземної води з бюветних та водопровідних свердловин, що живляться з однойменних водоносних горизонтів, за умов їх різного призначення та режиму експлуатації для обґрунтування спрощених еколого-гігієнічних вимог до проектування та будівництва свердловин бюветних комплексів у населених пунктах. Матеріали та методи. Проаналізовано чинні нормативні документи та проєкти будівництва свердловин підземної води бюветних комплексів. Проведено порівняльну гігієнічну оцінку ретроспективних та сучасних даних хімічного аналізу складу (12 показників) підземної води з бюветних та водопровідних свердловин, що живляться з однойменних водоносних горизонтів (Сеноманського та Юрського) на території міста Києва. Дослідженнями було охоплено 22 бюветні свердловини за конкретними адресами, розташовані в різних районах міста, та водопровідні свердловини з п’яти міських водозаборів. Проаналізовано сучасну ситуацію щодо розміщення в населеному пункті (м. Київ) бюветних свердловин та розмірів їх водоохоронної зони (перший пояс). У роботі використано санітарно-хімічні, бібліометричні, аналітичні та математичні методи. Результати. Аналіз нормативно-правових документів у сфері водопостачання засвідчив відсутність дотепер в країні нормативів до проектування та будівництва свердловин підземної води бюветних комплексів, які ототожнюються із водопровідними свердловинами, будучи різними стосовно них за призначенням та режимом експлуатації. Моніторинг якості підземної води з бюветних свердловин показав, що хімічний склад бюветної води, як і з свердловин централізованого водопостачання, в цілому відповідає санітарним вимогам до питної води і лише в окремих пробах непостійно реєструються понаднормативні рівні для показників запаху, каламутності, загального заліза, марганцю. Ці окремі нетоксичні показники не створюють прямої загрози здоров’ю водоспоживачів. Також показано, що якість бюветної води суттєво не змінюється при довготривалій експлуатації свердловин (понад 25 років) та не залежить від розмірів першого поясу водоохоронної зони (30 м, 15 м, 7-10 м). Для бюветних свердловин цей пояс зони санітарної охорони (ЗСО) носить номінальний (формальний) характер, в якому не витримується правовий режим його належного утримання. Для бюветних свердловин цей чинник не є ключовим фактором щодо впливу на якість підземної води, що видобувається із глибоководних горизонтів. Висновок. Встановлені відмінності свердловин підземної води бюветних комплексів від водопровідних свердловин стали підґрунтям для розробки спрощених еколого-гігієнічних вимог до проектування та будівництва свердловин підземної води бюветних комплексів. Вони потребують нормативного врегулювання шляхом внесення змін до чинних ДБН В.2.5-74:2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення» та ДСанПіН 2.2.4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною».
Участь гомоцістеїну в регуляції мінерального обміну у дітей, які проживають поблизу Чорнобильської зони відчуження
Мета дослідження – визначення участі гомоцистеїну (Hcy) в регуляції кальцій-фосфорного обміну у дітей, які проживають поблизу Чорнобильської зони відчуження (ЧЗВ). Матеріали та методи. За допомогою програми статистичної обробки IBM SPSS Statistics 22 (США) було оцінено результати лабораторного, інструментального та генетичного обстеження 956 дітей віком 12-18 років, які постійно мешкають поблизу ЧЗВ. Аналізувалися показники, що відображають питому активність радіонуклідів 137Cs в організмі, вміст у крові Hcy, кальцію (Са), неорганічного фосфору (Р), кальцію іонізованого (Са2+), паратиреоїдного гормону (ПТГ). Для визначення ступеня фізичного розвитку підлітків розраховувався масо-зростовий індекс Рорера (IR) – частку від ділення маси тіла в кілограмах на довжину тіла в метрах, зведену в куб. Результати. 137Cs реєструвався в організмі всіх обстежених дітей, у групі хлопчиків його значення було в межах від 0,78 до 95,11 Бк/кг, у групі дівчаток – від 1,06 до 26,96 Бк/кг. У групах дітей, які аналізовались, встановлена зворотна кореляційна залежність між питомою активністю радіонуклідів 137Cs в організмі та вмістом Са в крові, а також значеннями IR, що відображає відношення маси тіла щодо його довжини. Гіпергомоцистеїнемія була зареєстрована у більшості генетичних підгруп фолатного циклу. Найбільша статистично значима питома вага випадків гіпергомоцистеїнемії виявлена у підгрупах з основними генотипами G/G MTR:2756 та T/TMTHFR:677. На підставі всебічного вивчення результатів кореляційного аналізу параметрів, що вивчалися, представлений механізм участі Hcy, генів фолатного циклу і зовнішньосередовищного фактора в регуляції Са - Р обміну у дітей. Висновки. Інкорпорація 137Cs в організм осіб, які проживають у районах, що постраждали від аварії на ЧАЕС, викликає енергодефіцит у клітинах життєво важливих органів. Це призводить до зниження інтенсивності анаболічних процесів, порушення метилювання Hcy та зміни Са-Р обміну. Порушення фізичного розвитку обстежених дітей прямо пов'язане із вмістом в їх крові Са, про що свідчить прямий кореляційний зв'язок Са – IR. Енергодефіцит, пов'язаний з інкорпорацією 137Cs в організм, а також, мутації генів фолатного циклу, є причинами гіпергомоцистеїнемії - підвищеного вмісту в крові сірковмісної амінокислоти Hcy у дітей, які мешкають в населених пунктах, розташованих поблизу ЧЗВ. Hcy, впливом на кісткову систему, поповнює дефіцит Са крові, індукований 137Cs. Збільшення вмісту Ca у крові при гіпергомоцистеінемії негативно впливає на процеси утворення ПТГ і, отже, створює умови порушення виведення Р з організму через нирки. Однак, в більшості генетичних підгруп реєструвався прямий кореляційний зв'язок Р-ПТГ, що ілюструє здатність дитячого організму стимулювати виведення Р із сечею у разі підвищення його концентрації в крові. Таким чином, транзиторна гіпергомоцистеїнемія є елементом системи адаптації організму до зовнішнього радіаційного впливу. У підгрупах дітей з алелями ризику генетичних поліморфізмів MTHFR:С677Т та MTR:A2756G у геномі, прямий кореляційний зв'язок між Р та ПТГ був відсутній, що свідчить про можливість утворення в крові кальцій-фосфорних комплексів, та відкладення їх у м'яких тканинах та стінках.
Дослідження думки організаторів охорони здоровʼя щодо організації надання медичної допомоги хворим на глаукому в Україні
Мета: дослідити думку організаторів охорони здоровʼя з приводу можливості надання лікувально-діагностичної і профілактичної допомоги пацієнтам з глаукомою в теперішній час в Україні. Матеріали та методи. Дослідження даних опитування за допомогою розробленої нами анкети 290 організаторів охорони здоровʼя приватних і державних закладів України. У роботі використано бібліографічний та аналітичний методи. Результати. На запитання про якість і доступність офтальмологічної допомоги в закладах охорони здоровʼя України понад 90% респондентів визначили її як середню і вище. 73% опитаних відповіли, що рівень допомоги пацієнтам з глаукомою в Україні нижчий, ніж світовий. Понад 85% респондентів відповіли, що користуються наказом МОЗ України від 26.05.2023 р. № 959 «Про затвердження Стандарту медичної допомоги «Глаукома» і Гайдлайном Європейського Глаукомного Товариства. Водночас, менше 60% респондентів відповіли ствердно на запитання – чи застосовується хірургічне лікування глаукоми в їх закладах охорони здоров’я. Головними чинниками, які впливають на високу захворюваність на глаукому респонденти назвали: недостатню увагу населення до свого здоровʼя (90,4%), недостатню обізнаність щодо небезпеки глаукоми і її наслідків (81,9%), недостатню обізнаність щодо чинників ризику розвитку глаукоми (78,3%); натомість низьку доступність офтальмологічної допомоги, відмітили лише 15,7%. На думку респондентів для поліпшення профілактики глаукоми необхідно: посилити профілактичні заходи (87,6%), посилити роботу сімейних лікарів щодо глаукоми (78,7%), підвищити обізнаність населення щодо небезпеки глаукоми та її наслідків (70,8%). Водночас, заходами, які поліпшать якість і доступність медичної допомоги при глаукомі, вважають: оптимізація ресурсного забезпечення ЗОЗ (73%), контроль з боку держави (60,7%), виконання стандартів лікування (58,4%), вдосконалення технологій профілактичного, діагностичного і лікувального процесів (42,7%). Висновки. Дослідження показало, що переважна більшість опитаних відмічають недостатній рівень допомоги пацієнтам з глаукомою в закладах, де вони працюють, у порівнянні зі світовим. Переважна більшость опитаних підтвердила використання затверджених клінічних протоколів та гайдлайнів в своїй практиці. Респонденти вважають головними недоліками організації медичної допомоги пацієнтам з глаукомою низьку обізнаність населення і профілактичну спрямованість у наданні допомоги, недостатню матеріально-технічну базу ЗОЗ та недостатню залученість у процеси раннього виявлення глаукоми первинної ланки надання допомоги.
Створення репозитарію наукових публікацій як крок до створення єдиного наукового простору в Україні
Принцип відкритої науки (Open Science) передбачає загальний доступ до наукових результатів, даних та методів досліджень, а також сприяє прозорості та співпраці у науковому процесі. Це, в свою чергу, передбачає відкритий доступ до публікацій, відкритий аналіз, відкриті матеріали та відкриту співпрацю. Створення електронного сховища наукових даних науково-дослідної установи та подальша його інтеграція до електронних архівів національного рівня є важливою складовою розбудови єдиного наукового простору в Україні. Мета. Висвітлення результатів створення пілотного проєкту відкритого архіву наукових публікацій ДУ «Інститут громадського здоров’я ім. О.М. Марзєєва Національної академії медичних наук України». Методи. Було використано методи комп’ютерного пошуку (пошук за ключовими словами, семантичний пошук) та комп’ютерного моделювання. Результати. Встановлено, що в Україні створено Національний репозитарій академічних текстів, який тісно співпрацює з такими відомими науковими закладами, як Київський національний університетом імені Т. Шевченка, НТУ «Київський політехнічний інститут ім. Ігоря Сікорського», Національна академія педагогічних наук України, Національний медичний університет імені О.О. Богомольця. Для постійного інформування цільової аудиторії здійснюється публікація корисних матеріалів з різноманітних питань: від прийнятих урядом та центральними органами влади управлінських рішень (обговорення проєктів документів, наукових заходів), до аналітичних матеріалів міжнародних організацій, кращих практик відкритої науки та управління даними досліджень, використання технологій ШІ, академічної доброчесності, популяризації наукових здобутків. Разом із тим, у Національному репозитарії академічних текстів не представлено таких учасників, як Національна академія медичних наук України та її відомчих науково-дослідних установ, зокрема Державної установи «Інститут громадського здоров’я ім. О.М. Марзєєва НАМНУ». Висновки. Доведено, що наявність наукових публікацій на офіційному веб-сайті науково-дослідної установи не є достатньою умовою для підвищення їх індексу цитування. Необхідне створення на рівні науково-дослідної установи відкритого архіву наукових публікацій її науковців, та його інтеграція до загальнодержавних розподілених електронних баз даних, в яких накопичуються, зберігаються і систематизуються академічні тексти, сприятиме як підвищення авторитету установи в наукових колах, так і розвитку освітньої, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності нашої держави вцілому.
Гігієна і безпека праці медичного персоналу в умовах війни: системний підхід на основі ISO 45001
Мета роботи полягала в обґрунтуванні необхідності та значущості впровадження системного підходу до охорони праці медиків в умовах війни на підставі стандарту ДСТУ ISO 45001:2019 та розробити практичний інструментарій для зниження професійних ризиків у закладах охорони здоров’я в надзвичайних умовах. Матеріали та методи. Проаналізовано статистичні дані МОЗ України, звіти KSE Institute щодо руйнувань інфраструктури та результати досліджень травматизму й вигорання медичного персоналу. Застосовано методи SWOT-аналізу, системного аналізу та адаптації міжнародних стандартів безпеки до умов воєнного стану. Результати. Виявлено критичне зростання «прихованого» травматизму та специфічних загроз: біологічного контамінаційного стресу, ергономічних розладів при роботі в укриттях та вторинної травматизації. Встановлено, що рівень командної роботи в лікарнях знизився з 82% до 60%. Розроблено алгоритм «гігієнічного мінімуму» для умов дефіциту ресурсів, що передбачає пріоритетне використання спиртової антисептики та засобів автономного освітлення. Розроблено «Чек-лист безпеки та гігієни медпрацівника», адаптований до стандартів ISO 45001:2018, який дозволяє автоматизувати контроль безпеки в стресових ситуаціях та легалізувати психологічну підтримку. Висновки. Впровадження ризик-орієнтованого підходу за стандартом ISO 45001 трансформує формальну охорону праці на живу систему захисту. Використання адаптованих чек-листів мінімізує когнітивне навантаження на персонал, сприятиме профілактиці професійного вигорання та забезпечуватиме сталий професіоналізм медичної галузі як елемента національної безпеки.
Працездатність студентів-першокурсників як показник адаптації до навчання у різні зміни
Особливості зміни функціонального стану центральної нервової системи у працівників напруженої розумової праці залежно від стажу роботи
Небезпечні хлорити у питній воді: утворення та видалення з використанням діоксиду хлору у технології водопідготовки
Метою роботи було вивчення особливостей утворення та видалення токсичних хлоритів на очисних спорудах Дніпровського водопроводу м. Києва, де в технології водопідготовки використовується діоксид хлору, та впливу на ці процеси пріоритетних природних та технологічних чинників. Матеріали та методи. Дослідження були проведені у 2021-2022 рр. на Дніпровській водопровідній станції м. Києва, де в технології водопідготовки замість хлору використовується діоксид хлору. Нами виконано аналіз даних досліджень води на вміст діоксиду та хлоритів, що проводяться на очисних спорудах лабораторією Дніпровського водопроводу, з метою встановлення особливостей утворення та ефективності видалення хлоритів при використанні застосовуваної технології водопідготовки. Також проведено вибіркові власні дослідження діоксиду хлору та хлоритів у воді водопроводу титриметричним та фотометричним методами результати яких збігаються з даними, отриманими на водопроводі з використанням методу іонної хроматографії. Основні результати. Дано позитивну гігієнічну оцінку сучасній новій технології підготовки питної води з поверхневих джерел з використанням діоксиду хлору замість хлор-газу. Показано, що при високих очищувальних та знезаражуючих ефектах обробки води діоксидом хлору в ній постійно утворюються його побічні продукти, зокрема токсичні хлорити, рівні яких знаходяться в прямій залежності від використовуваних доз діоксиду хлору, що змінюються за сезонами року. В цілому первинна доза діоксиду хлору та хлоритів у воді після РЧВ, що надходить до водопровідних мереж знижується за діоксидом хлору на 89,3-92,0 %, а за хлоритами – на 76,2-85,6 %. При цьому концентрація діоксиду хлору у знезараженій питній воді завжди знаходиться в межах норми – не менше 0,1 мг/дм3, а хлоритів – найчастіше перевищує національний гігієнічний норматив (0,2 мг/дм3), але не виходить за межі рекомендованого ВООЗ нормативу (0,7 мг/дм3). Найбільші концентрації хлоритів утворюються у воді влітку (в середньому 0,35 мг/дм3) відповідно до підвищених в цей період доз діоксиду хлору (в середньому 2,51 мг/дм3), а найменші – взимку (в середньому 0,17 мг/дм3). Висновки. В результаті дослідження встановлено, що процес обробки природної води діоксидом хлору супроводжується утворенням у воді його побічних продуктів, переважно токсичних хлоритів, рівні яких залежать від застосовуваних доз діоксиду хлору і є найменшими зимою та найбільшими влітку. Після коагуляційної обробки вихідної води сульфатом алюмінію та хлоридом заліза (співвідношення 10 : 4-5), відстоювання та фільтрування рівні хлоритів у питній воді (РЧВ) інтенсивно знижується, але не завжди досягають нормативних значень. У літній період максимальні рівні хлоритів у питній воді з РЧВ можуть бути вищими за національний гігієнічний норматив (0,2 мг/дм3) і коливатись у межах до 0,7 мг/дм3, що відповідає рекомендованому ВООЗ нормативу для цієї речовини у питній воді. Піднімається питання про перегляд національного нормативу хлоритів у питній воді з 0,2 мг/дм3 на 0,7 мг/дм3 після відповідного наукового обґрунтування.
Вплив гігієнічних умов праці на біологічний вік операторів з розливу безалкогольних та слабоалкогольних напоїв
Мета. На основі вивчення гігієнічних умов праці та біологічного віку працівників «шумових» професій заводу «Оболонь» оцінити темпи старіння працівників та вплив виробничого шуму на їх біологічний вік. Матеріал і методи. Дано гігієнічну оцінку виробничого шуму, мікроклімату і освітленості на робочих місцях операторів з розливу безалкогольних і слабоалкогольних напоїв. Вимірювання проводились за допомогою шумоміра "LarsonDavis 800B", кульового термометра «Тензор 41», кулькового кататермометра (F 564), люксметра типу Ю-116. Вивчення біологічного віку (БВ) проведено у працівників основної групи (75 осіб, робочих «шумових» професій) та контрольної групи (42 особи, які не зазнавали впливу шуму). Біологічний вік (БВ) визначався за методикою, розробленою Київським НДІ геронтології для використання у амбулаторних і виробничих умовах. Результати досліджень. Встановлено, що згідно з “Гігієнічною класифікацією праці... ”, затвердженою наказом МОЗ України №248 від 08.04 2014 року, за рівнями шуму на окремих робочих місцях умови праці операторів з розливу відносяться до класів умов праці 3.1 (шкідливі 1 ступеня) та 3.2 (шкідливі 2 ступеня); за показниками температури повітря до класів умов праці 2 (допустимі), 3.1 (шкідливі 1 ступеня) та 3.2 (шкідливі 2 ступеня). В цілому умови праці операторів з розливу відносяться до класу шкідливості 3.2. (шкідливі 2 ступеня). Виявлено прискорені темпи старіння працівників "шумових“ професій. Середній показник «належний біологічний вік» – «біологічний вік» в основній групі є статистично достовірно вищий ніж аналогічний показник в контрольній групі (9,44±1,97 та -0,25±0,94 років відповідно). Висновки. У робітників «шумових» професій ПАТ «Оболонь», які зазнають впливу підвищених рівнів постійного, широкосмугового шуму з перевищенням ГДР на середніх та високих частотах (500-8000 Гц.), спостерігається достовірне (P<0,05) прискорення темпів старіння. Прискорення темпів старіння робітників можна пояснити неспецифічним впливом шуму на організм працюючих.
У МІнІстерствІ охорони здоров'я УкраЇни Накази та постанови з питань гігієнічного регламентування
ДУ «Інститут громадського здоров’я імені О.М. Марзєєва НАМН України»
Авторське право (c) 2007 Довкілля та здоров'я https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Ентеросорбенти як засіб детоксикації організму
З ДОСВІДУ САНІТАРНОЇ ТА ЛІКУВАЛЬНОЇ ПРАКТИКИ
Аспекти адаптаційного процесу у військовослужбовців українського миротворчого контингенту
Влияние употребления молочных продуктов старшеклассниками промышленного города на их самочувствие
Оценка стабильности биологических мембран при действии краун-эфиров